- En lumière? - Ja, tack. De är fantastiska.
- Utsökt. - Vill du ha en lumière?
- Nån kommer. - Backa.
- Jag mår illa. - Det går över.
- Bravo. Återgå till ert. - Vänta... Är du feernas ledare?
Knappast. Nej, jag är din gudmor. Det är...
- Har jag en fe som gudmor? - Det är inte bara fest och glamour.
- Vissa av oss måste jobba. - Du är urkass på att ta hand om mig.
- Jag hade behövt din hjälp. - Du lever ju fortfarande.
Du är inte lätt att ta hand om, precis. Kom, nu har vi lite roligt.
Sookie?
Barry? Piccolon? Hur länge har du varit här?
Vi kom precis. Visst är det otroligt?
- Det här är min gudmor, Lloyd. - Hej.
Se dig om. Det här är typ den enda platsen där vi inte är missfoster.
Vi ska hämta dricka. När ni har pratat klart kan ni väl mingla lite?
Vill ni ha en lumière? En ljusfrukt.
Barry, vänta!
- Det är som att äta ren lycka. Prova. - Vänta lite...
Fin, va? Det har precis mognat.
Farfar?
- Ursäkta? - Farfar Earl.
Det är Sookie.
Jag såg dig ju i förra veckan. Du fyllde år.
Farfar, det var för 20 år sen.
Jösses, det här är...
Din farmor...
Fick hon ett stilla slut?
Det var fridfullt. Hon hade levt ett bra liv.
Mamma och pappa dog i en översvämning, så jag vet inte.
Jag tänker helst inte på det. Det är bara jag och Jason nu.
20 år? Jag kan inte begripa det.
- Det har bara gått några timmar. - Har du varit här hela tiden?
Jag måste ha glömt bort tiden.
Men allt känns så...
...underbart här.
Får det lov att vara en lumière?
- Farfar, hör du mig? - Ja, jag hör dig.
Det här är en fälla. Vi måste härifrån.
En fälla?
Fällan är världen du kommer ifrån.
Buga inte, för all del.
Förlåt, men jag vet inte vem ni är.
Kalla mig Mab. Det var jag som kallade hit dig.
Har du provat ljusfrukten? Den är jättegod.
Jag vill inte ha!
Vår ras framtid är i fara. En vampyr kunde ta sig in i vårt rike-
- efter att ha smakat feblod. Ditt blod!
Vampyrerna höll på att utrota oss. De tvingade oss att fly hit.
Det händer inte igen. Jag ska hålla mig borta från vampyrer.
Jag vet. Det är slut med feanlag på människornas plan.
Vi har sått för många frön bland dem. Det är dags att skörda!
Skörda?
- Ni skördar folk. - Frukt, tack.
Släpp mig!
Ät!
Farfar, spring!
Låt henne inte komma undan!
Ta henne!
Hänger du med? Snabba på!
- Kom med oss! Vi kan hjälpa er! - Släpp!
Var inte rädda! Vi kan hjälpa er hem. - Sinka dem! Jag har människorna!
Snabba på! Hitåt!
Hitåt!
- Ni måste hoppa! - Vem är du?
Min syster tog hit dig för att stänga vägen till människoriket.
Det är vår rätt att resa dit. Har du ätit en ljusfrukt?
- Han åt en, men inte jag. - Då kan bara du ge dig av.
- Snabba på! - Om ni hoppar kommer ni att dö!
Hon stänger portalen! Hur ska ni ha det?
Sookie, hoppa! Sookie!
Farfar?
- Vad är det? - Det är...
Jag åt av ljusfrukten. Men jag var tvungen att följa dig hem.
Din... Din mamma och pappa...
- Och din farmor. Är de här? - Ja. Kom.
Jag ville inte lämna er.
Vi trodde inte att du övergav oss. Vi slutade aldrig älska dig.
Bra.
Din farmor kommer att läxa upp mig ordentligt i himlen.
- Jag är döende, hjärtat. - Nej!
Jag känner det.
Ge den härtill Jason. En karl behöver en bra klocka.
Nu är jag lycklig. Jag är där jag hör hemma.
Sköt dig nu, Sookie. Jag älskar dig.
Använd den du har så länge.
Vad i...?
- Raring, vart är du på väg? - Det är mitt hus.
Du får inte gå in där.
Herregud!
- Ursäkta mig... - Raring, snart ringer jag polisen.
Ja, gör det, för jag vill verkligen ha en förklaring!
Till Earl. Din älskade Adele.
Hallå?
Polis!
Jason?
Sookie?
Herregud!
- Jag tror knappt att det är du. - Varför är du klädd som en polis?
Vi trodde att du var död. Vi har letat överallt efter dig.
Vi trodde att en vampyr tagit dig. Bill, eller den där långe fan.
Vänta ett tag. Vilken dag är det?
Den 21 oktober.
Har jag varit borta i två veckor?
Sook...
Du har varit borta i tolv och en halv månad.
- Sålde du huset? - Alla dina saker är kvar.
Jag packade det, men jag hann inte...
- Jag såg det. - Jag kastade dem i alla fall inte.
Sook, du var borta i ett år, och det gjorde ont i mig att tänka på-
- på alla som fortfarande borde bo här, som också är borta.
- Jag orkade inte längre. - Vem köpte huset?
Ett fastighetsbolag som heter AIK.
De betalade mer än jag hade begärt, och jag ville bara få det överstökat.
- Tänk att du gav upp hoppet om mig. - Vad hade jag för val?
Du har inte för vana att försvinna spårlöst.
Och du umgås med vampyrer. Vi satte upp affischer och ringde tv-bolagen.
Jag gjorde allt jag kom på. Vi skapade till och med en hemsida!
- Men du var borta så länge. - Det kändes som en kvart, max!
Tiden fungerar annorlunda där jag var.
Jag tror dig, men om du berättar för folk-
- att du reste i tiden till ett land fullt av feer-
- så blir du inspärrad.
- Var hittade du den här? - Jag träffade farfar. Han var där.
Han gav den till dig. Han sa att han bara hade varit där i några timmar.
Jason, han såg ut precis som förut.
Tiden står still där. Det är så jag förlorade ett år av mitt liv...
- ...och farfar förlorade 20 år. - Var är han?
- Inte lämnade du honom där? - Jason, han är borta. Jag beklagar.
Men han ville att du skulle ha klockan så att du alltid skulle veta-
- att han inte lämnade dig med flit.
Vad är klockan?
Fem över halv sju.
Vilket innebär...
Herregud... Sookie!
Förlåt mig, men jag har inte känt din närvaro på över ett år.
Jag mår bra, i alla fall.
Var du med Claudine?
Det har inte du med att göra.
Sookie, i över ett år har jag känt mig så tom. Det var som om...
- Jag trodde att du hade dött. - Jag visste att du inte var död.
Eric, inte nu. Hade inte du nåt att göra på Fangtasia?
- Pam klarar det. - De ville ha dig. Iväg med dig!
Tydligen måste jag gå, men tänk på det här:
Alla som säger sig älska dig - dina vänner, din bror-
- till och med Bill Compton - gav upp hoppet om dig. Det gjorde aldrig jag.
Fina färger.
- Skämtar du med mig?! - Kul att träffa dig med, Andy.
- Mår du bra? Vi trodde... - De trodde att jag hade dödat dig.
Kom ner till stationen sen, så ska vi hitta de som kidnappade dig.
- Ingen kidnappade mig. - Stack du utan att säga nåt?
Vet du vad sökandet efter dig har kostat? Vi draggade sjön!
- Vart fan tog du vägen? - Hon jobbade åt mig.
- Vampyrgrejer. - Vadå för vampyrgrejer?
- Du svor att du inte visste nåt. - Förlåt att jag vilseledde dig.
Människoliv hängde på att det hölls hemligt. Miss Stackhouse är oskadd.
- Jag mår bra. - Jag förklarar allt i morgon.
Och jag betalar för sökandet, så snart ni har rentvått mitt namn.
Uppenbarligen dödade jag henne inte.
I tretton månader har jag jobbat med ditt fall. Vore det inte för dig-
- hade jag fått priset för Lousianas säkraste stad, inte Webster Parish!
Nu räcker det! Andy, det där kan vi ta i morgon.
- Du är skyldig mig ett pris! - Sätt dig i bilen!
Jag vet att jag har förlorat ett helt år, och att du måste ha varit orolig-
- men för mig var det bara en timme sen-
- som du krossade mitt hjärta fullständigt.
Jag förstår. Du mår bra. Det är allt som betyder nåt.
- Jag ska lämna dig i fred. - Nej, jag...
Bra. Jag är glad att du är okej med...
Jag är glad att du är okej.
God kväll, Sookie.
- Missbrukar du igen? - Va? Nej!
Jag tog en droppe i morse, men det är slut nu.
Slut.
Fem minuter.
Kvinnan som leder gruppen har verkligen kontakt med magin inom sig.
Tio månader. Tio underbara månader utan några satans visioner-
- och nu vill du att vi ska umgås med ett gäng häxor. På en häxsabbat.
- Först var det meditationen, sen... - Det här är helt annorlunda!
Fem minuter. Tio om de har sprit.
- Det luktar uttjänta doftgranar. - Du vänjer dig.
De är sköna, jag lovar.
De har till och med ett pärldraperi.
Fan heller...
- Hejsan! - Ursäkta att vi kommer så sent.
- Är det här din...? - Ja. - Lafayette, det här är Katie.
- Så du fick pli på honom till slut? - Vi är så glada att ni är med.
Nej, jag tänker inte... - Sa du att jag skulle vara med?
Det där är Marnie. Vi presenterar dig lite senare.
- Hon tycks behöva en tupplur. - Nej, hon är på ett annat plan.
- Det är så hon kontaktar andarna. - Hittar hon nån?
Det är som att fiska. Ibland får man napp, ibland inte.
Får vi inte napp har vi alltid vodka.
- Tidernas främsta häxa, sa du? - Var inte dum nu.
Jag?
Vad vill hon med mig?
Det är okej.
Hur är läget?
Har du känt nån som heter Edith?
Nej. Det är jag rätt säker på.
- Kanske under ett smeknamn? Edie? - Nej. Men fortsätt gissa.
- Förr eller senare blir det nog rätt. - Vänta...
Eddie?
- Kanske. Det är ett vanligt namn. - Har du förlorat en Eddie nyligen?
- Vi tappade kontakten. - Han har nånting åt dig.
En ros.
Ta den.
Varför skulle jag vilja ha en ros?
De tömde mig, Lafayette.
Men det är okej. Det var det värt...
- ...för att ta ett glas vin med dig. - Vad i helvete?
- Hur fan gjorde du det där? - Det kom bara ut. Förlåt.
- Berättade du för dem? - Jag sa ingenting.
- Lafayette! - En ande. Jag minns ingenting.
Terry, mamma är hemma!
Hejsan, Mikey, min älskling!
Terry? Terry, kom hit! Nu!
- Va? - Hur gick det här till?
Coby och Lisa är borta, så han fick leka med dem.
Lät du honom slita huvudet av dem?
Nej, det gjorde han inte förut. Jag gick bara på toa.
- Hur länge satt du där? - Jag vet inte.
- Två eller tre minuter. - Han halshugger Barbie-dockor.
Vad för slags bebis gör sånt?
Pojkar! Vanliga, nyfikna pojkar.
Jag brukade sätta ekorrhuvuden på ödlekroppar och uppfinna nya djur.
Han är en bra pojke. Har han bara lite av dig i sig så ordnar det sig.
Det är inte min halva jag oroar mig för.
Mikey? Mamma älskar dig så himla, himla mycket-
- men du måste förstå att det är fel att döda.
Hanen attackerar när han inser att han måste ta honan...
Hej, älskling. Hur var jobbet?
Jag har lagt asfalt bredvid ett träsk fyllt av mygg i tio timmar.
Vad tror du? Jag är utsvulten.
Du har nog pizza kvar från i måndags.
Du minns väl att jag äter? Det vore trevligt att ha lite mat hemma.
Du minns väl att jag inte äter?
Du äter mig. Är lite äggröra då och då för mycket begärt?
Inser du hur vidrig människomat är för en vampyr?
Den är helt död! Att gå och handla är som att besöka bårhuset.
Att förblöda i din mun var rätt vidrigt i början, men man vänjer sig.
- Hur svårt är det att knäcka ett äg? - Okej. Vill du ha ett ägg?
Vad sägs om ett dussin jävla ägg?
- Vad fan gör du? - Lagar mat.
- Som din mamma. - Hon är död för mig!
Hade hon hade siktat bättre hade jag varit död. Då hade du fått dina ägg!
Jag begär inte särskilt mycket, Jess!
- Gillar du lösa ägg? - Skit samma. Jag är ashungrig.
Jag vill ju inte steka dem för hårt!
Japp!
Varsågod. Nöjd nu?
- Hur smakar det? - Fantastiskt.
Det är smaskens!
- Lägg av! - Sluta äta nu.
Det är inget roligt med din äckliga...
...jävla matlagning.
Tv-programmen har då inte blivit bättre. Var har du uniformen?
Lämna plats.
Du ska inte behöva sova ensam i natt. Med eller utan marshmallows?
Med.
Jag vet att du var orolig, men du kan inte vaka över mig jämt.
Nej, det är inte det, Sook.
Det är bara det att du är tillbaka...
Jag har aldrig varit så här lycklig, och jag vill inte att det tar slut.
Jag älskar dig med. Fast jag är sur för att du sålde huset.
Det får jag väl aldrig glömma?
I morgon ska jag se om AIK kanske kan få tillbaka sina pengar.
- Men jag behåller teven. - Ja, den är fin.
Självfallet är Fangtasia för alla.
Vampyrer, människor, män, kvinnor, familjer och husdjur.
Alla är välkomna. Här är blodet varmt, och servicen likaså.
Och har människofamiljer nåt att frukta från vampyrägda företag?
Nej.
- Kan du utveckla det lite? - Människor har inget att frukta...
Stopp! Bryt! Det är honom vi vill ha.
- Funkar det inte med Pam? - Jo, om man är blind, döv och korkad.
Det är korkat att tro att allmänheten är så naiv.
Folk är mycket dummare än de tror. Russell Edgington är död-
- och vi måste vinna tillbaka människorna steg för steg.
Är det nån som vet hur man gör?
Tagning.
God kväll, jag heter Eric Northman.
Jag är en skattebetalande företagare i den underbara delstaten Louisiana.
- Jag råkar även vara en vampyr. - Som traktens äldsta medborgare...
...hade jag kunnat bosätta mig här redan för 110 år sen.
Men det gläder mig att se våra gamla tas om hand på ett värdigt sätt.
På sistone har många politiker sagt åt folk att inte lita på vampyrer.
Men vem litar ni mest på - en vampyr eller en politiker?
Jag är tacksam för generositeten-
- och öppenheten som Bon Temps handelskammare har visat mig-
- med den skräckinjagande miss Portia Bellefleur i täten.
Vampyrer är lika olika som människor-
- för vi var människor en gång, och vi vill bli behandlade därefter.
Jag är även tacksam för chansen att få hedra min fru, Caroline-
- som besjälade det här samhället i över 60 år.
Många av träden vi ser planterades av henne och trädföreningen-
- och min förhoppning är att detta center pryder vår stad lika länge.
Vi välkomnar er in i vår värld.
Vi serverar gärna människor här. Och då menar jag inte till middag.
Då så... Vad vore en invigning utan en jättesax? - Herr borgmästare!
Tack, mr Compton. Det är skönt att inte vara äldst som omväxling.
Bryt! Så där ja.
- Det är en ful ovana du har. - Det är min segercigarett.
Jag lät dig vinna.
- Låt inte mig störa. - Dra åt helvete.
Tar ni emot önskemål? Ni får tio dollar om ni slickar varandra.
Jag har svart bälte i taekwondo, så nej tack.
Men jag kan ordna så att du kan suga din egen kuk.
Det spelar ingen roll. I morgon minns han inget.
Jodå, om jag får se er slingra omkring. Vad sägs om 20 dollar?
För sista gången - vi är inte prostituerade.
Alla har ett pris. 50 dollar?
Jag tycker synd om dig, för att du måste antasta kvinnor på gatan.
För att du törstar efter upp- märksamhet och måste betala för sex-
- eftersom dina pengar är det enda hos dig man kan älska.
Det där är för att jag inte anmäler dig.
Kom nu, Toni.
- Förlåt att jag missade bröllopet. - Äsch! Vi var så oroliga!
- Särskilt Arlene. - Jag tänkte att mannen du älskade...
- ...visade sig vara en galen mördare. - Det var han inte. Okej?
Självklart. Vi hade tänkt döpa barnet efter dig.
Men det blev en pojke, och Sookie har ingen manlig motsvarighet.
- Jag vill så gärna träffa honom. - Du får se. Han är väldigt...smart.
Jag ger dig en kram innan maten bränns vid.
Skicka ett sms nästa gång, så vi slipper oroa oss så förbannat.
Okej. Jobbar Tara i dag?
Nej, hon har flyttat härifrån.
- Vart då? - Jag vet inte riktigt, Sookie.
Hon har skickat vykort från Houston och Santa Fe. Hon verkar må bra.
- Tänk att hon bara flyttade härifrån. - Efter allt hon har varit med om?
Ja, det är klart. Säg att jag hälsade.
Visst, nästa gång hon skriver.
- Vampyrgrejer? - Förlåt, jag får inte säga mer.
Det måste ha varit viktigt om du lät folk sörja dig i ett år.
- Jag vet vad ni måste ha gått igenom. - Nej, för du var inte här.
- Mycket har förändrats, Sookie. - Ja...
Du har blivit väldigt retlig.
Du får börja på deltid. Holly och Arlene har barn - de behöver skiften.
Pratar vi fortfarande inte med varandra?
- Du satte dit mig. - Varför skulle jag vilja skrämma dig?
Varför skulle jag gå med i nån knäpp sekt?
Tror du mer på att jag vill lura med dig i en sekt än på att magi finns?
Marnie hittade Eddie helt själv. Hon har magin inom sig. Du med.
Jag klarade mig fint utan nån jävla magi.
När ska du sluta förneka att du har en gåva? Varför kämpar du emot så?
Jag bryr mig om dig, och jag vill inte att du flyr från din gåva.
Det är därför jag vill ha med dig i sekten.
Jag behöver prata med mr Reynolds. I enrum. Polisärende.
Vi ska träffas igen i kväll. Kommer du?
Jag vet inte.
- Kan jag hjälpa er, herr polisman? - Jo, jag...
...jobbar med ett narkotikafall, och jag behöver lite lockbete.
- Varför berättar du det för mig? - Lägg av! Jag är sheriffen här...
...och jag har ett legitimt behov av vampyrblod.
Stopp och belägg. Jag gav allt jag hade till de där typerna på Hot Shot-
- och det höll på att kosta mig livet. Jag är ren.
- Och jag är jultomten! - Andy!
- Jävlas inte! Jag vet att du langar! - Andy!
Lugna ned dig. Den här mannen är varken en misstänkt-
- av intresse för en utredning, ett vittne eller en tjallare.
- Så vi ska inte förhöra honom. - Precis.
Förlåt.
Jag måste ha blandat ihop mina transvestiter.
Hör du, jag påstår inte att nåt hände här alldeles nyss-
- men om nåt hände...så hände det inte. Okej?
Jag har ju sagt åt dig: Alla behöver äta.
Och du kan inte ens handikappanpassa huvudingången!
- Bröd! - Ja, ma'am.
Blir det bra så, älskling? Vill du ha en kudde?
Jag vill bara bli behandlad som alla andra.
Här kommer jag med extra sås. Två koppar te?
- Tre sockerbitar för mig. - Hur är det med benet i dag?
Det sitter ju kvar, i alla fall.
Tommy, kan du...?
Välsigna oss, Herre, för gåvorna vi strax ska motta.
Och för gåvorna Du har skänkt oss.
Amen.
- Supergoda i dag, Sam! - Tack.
- Hur går det med sjukgymnastiken? - Ett par månader till, så.
- Hur går det med aggressionsterapin? - Jag måste nog gå dit oftare.
- Fan! - Stäng av den.
Lafayette: Sookie är tillbaka. Hon lever.
- Raring, vad är det? - Det var från min pappa.
- Min farmor har gått bort. - Oj, jag är hemskt ledsen.
Skrev han det i ett sms?
Ja, de är inte så bra på att kommunicera.
Åker du hem till begravningen?
- Jag skickar nog bara blommor. - Din släkt vill nog ha dig i Atlanta.
Nä...
Jag har det nog bättre här.
Sid Matt åker in och ut på sjukhuset, så han lämnade över firman till mig.
Men folk vill nog fortfarande se hans namn på visitkort och skyltar.
- Är cappucinon okej? - Den var hyfsad.
Jag fick improvisera. Det är första gången nån beställer en cappuccino.
Jag hittade köparen, AIK. Adressen går till en postbox i Västindien.
Telefonnumret går till en svarare. Du vet väl vad jag tar i timmen?
Nån så skicklig som du gör nog jobbet på halva tiden.
De måste ha lagt ned 50000 dollar på huset. Det lär de vilja ha tillbaka.
Vi kanske kan ta fram en avbetalningsplan.
Jag ska få tag på nån på AIK. Vi får hoppas att de känner medlidande.
Tack. Det där huset är fullt av minnen, från en hel livstid.
En livstid av misär och mord, ja. Och sex med Bill Compton, förstås.
Hon måste ha längtat ihjäl sig efter honom. Han har knappt nämnt henne.
Går det bra med en räkning? Får jag skicka en räkning?
Visst, självklart.
Hejsan, jag heter Matt.
Jessica. Trevligt att träffas.
Du är alldeles för vacker för att vara ensam här i kväll.
Men det skadar inte att fråga.
Jag är faktiskt...här med min pojkvän. Förlåt.
Tråkigt för mig.
Det är O- med en skvätt B+.
Kan du dansa samtidigt?
Förlåt att jag brusade upp.
Jag vet. Jag är också ledsen.
- Är du glad att vi gick hit? - Ja. Jag ska bara pudra näsan.
Toaletterna är till för människor. Måste jag förklara varför?
Förlåt, jag behövde bara vara själv en stund.
Det var evigheter sen. Inte ett brev, ett telegram eller en röksignal.
Vi har varit så oroliga. Skojade bara.
Jag mår bra. Jag och Hoyt har flyttat ihop.
Trädet med den rutiga skjortan? Han verkar rar, om man gillar sånt-
- men om du får honom att ta med dig hit räcker han tydligen inte till.
Det var hans idé. Som en dejt.
Det är rörande romantiskt hur du flörtar med alla gaddälskare.
Känn dig inte skyldig. Du är en jägare-
- som lever i ett parförhållande med en människa.
Förlåt, det är bara så löjligt.
Om det enda jag ville göra var att döda och knulla-
- så skulle jag väl göra det? Jag vet inte vad du tror att du såg-
- men i kväll går jag hem med mannen jag älskar. Men det vet du inget om.
Vet du vad som gör mig argast? Jag trodde att jag hade kommit över det.
- Jag städade ur Tommys lägenhet. - Det är ju jättebra.
Nej, det fick allt att komma tillbaka.
Den där hemska känslan.
Jag visste att det var fel. Det var som om nån annan avfyrade pistolen...
- ...och jag kunde inte hindra honom. - Ja, det känner jag igen.
- Det känner vi alla igen. - Jag hade ingen pistol.
Då hade jag varit änka för länge sen.
Det är grundläggande för oss, Sam. Vi är känslosamma varelser.
Jag slår vad om att kortisolhalten i vårt blod är högre än normalt.
Vet ni vad som höjer min kortisolhalt? Att bli full med er.
Då öppnar vi en flaska till!
- Jag är full nog som det är! - Luna?
- Jag måste undervisa i morgon. - På ett allmänt läroverk, ja.
Emory, ingen politik! Då får jag utslag.
- Ska vi gå vidare då? - Ja.
- Nu kör vi. - Kom igen!
Kan du dra ner blixtlåset åt mig? Tackar.
Som jag har sett fram emot det här.
- Han är här! - Det är Jason!
Hallå! Soppan är här!
Hejsan, Timbo. - Becky.
Den här gången har jag lyckats bra. Varmkorv, fläsk och bönor-
- och glass. Men den sparar vi till sist.
Timbo, lägg den i frysboxen. Utan att öppna den.
Hej på er! Kom hit, vettja. - Vänta!
Låt mig laga till det först. Du blir sjuk om du äter rått kött.
Vi har aldrig blivit sjuka förut. Vill du ha resten av min burgare?
Vi måste få hit Crystal. Ni behöver en mamma, och jag behöver en paus.
- Har du pratat med henne? - Inte ännu.
Men jag har ett och annat att säga henne.
Mr Jason? Frysboxen är inte kall.
Jag lagde den ju nyss.
Kom då.
- Låter ni den stå öppen? - Det är vår luftkonditionering.
Inte undra på att den gick sönder.
Jag måste byta ut frysvätskan.
Vad fan? Timbo, vad i helvete?
Jag kommer att kvävas! Timbo!
Minerva var mycket mer än ett husdjur för mig.
Hon var min vän, min kamrat...
...min förtrogna.
Hennes matvägran var hennes sätt att säga att hon hade arbete att utföra-
- i andevärlden.
Jag har kollat upp en ritual...
...som underlättar hennes resa dit.
Har ni lust att hjälpa mig? För Minervas skull?
Livets väktare...
...och dödens skuggor, vi kallar er.
Livets väktare och dödens skuggor, vi kallar er.
Led Minerva från vårt rike till ert.
Livets väktare, dödens skuggor, vi kallar er.
Led Minerva från vårt rike till ert.
Ge henne livsgnistan åter...
...och för henne åter till de levandes rike.
Du, Marnie...
Ge henne livsgnistan åter och för henne åter till de levandes rike.
Det här har vi inte studerat.
Du!
Gå med!
Jag beklagar att din fågel fortfarande är död.
Det gör ingenting.
Kungen väntar mig.
Ingång två, Miss Pelham är på väg upp.
Jag ser henne.
Ers majestät.
God kväll, miss Pelham.
Slå er ned.
Vad tusan?! Ursäkta mig!
Det är en sån underlig känsla när verkligheten matchar fantasin exakt.
Drömmer jag igen? Jag kan inte ha så mycket kvar av ditt blod i mig.
Nej, det är inte en dröm.
- Men jag återkallade min inbjudan. - Du äger inte huset längre.
- Det gör jag. - Varför köpte du mitt hus?
För jag visste att du levde, och om jag ägde huset...
...så skulle jag äga dig.
Sookie...du...
...är...min!